-Hvor er han nå? -Han er sint.
Ikke på deg. Eller meg, for å få sagt det.
Han kan ikke se objektivt på noe, så han har flyttet i protest.
Til utkanten av byen, en skitten ettroms over et dekkverksted.
Om natta lider Gud under varmen.
Han får ikke sove, for det er ikke noe han kan gjøre med menneskene.
Han har gitt opp. Nå er det din tur.
Deres Hellighets oppmerksomhet for hustruen-
-til den ansatte i Sveitsergarden er blitt lagt merke til.
Ifølge vox populi har den hellige far-
-et upassende forhold til den kvinnen.
Monsignor Gutierrez hadde rett. Vatikanets sladder er bakvaskelser.
Hva skal du gjøre, Deres Hellighet?
Revolusjon, Tommaso.
Jeg har tenkt å starte en revolusjon.
Folk sier at du er en helgen.
Folk sier...at du er en helgen som utretter mirakler.
Hill deg, Maria, full av nåde.
Herren er med deg,-
-velsignet er du iblant kvinner,-
-og velsignet er ditt livs frukt, Jesus.
Hellige Maria, Guds mor,-
-be for oss syndere-
-nå og i vår dødstime.
Amen.
Bingo!
Nå, Hellige Far...
...vet jeg ikke hvilket mirakel jeg ønsker meg.
"...vet jeg ikke hvilket mirakel jeg ønsker meg."
Esther.
Jeg elsker Gud fordi det er så smertefullt å elske mennesker.
Jeg elsker en Gud som aldri eller alltid forlater meg.
Gud...eller Guds fravær...
Alltid beroligende. Og definitivt.
Jeg er en prest.
Jeg har frasagt meg menn og kvinner...
...fordi jeg ikke vil lide.
Fordi jeg ikke er i stand til å holde ut hjertesorg.
Fordi jeg er ulykkelig.
Som alle prester.
Det ville være vidunderlig å elske deg som du vil bli elsket.
Men det er ikke mulig.
For jeg er ingen mann.
Jeg er en feiging.
"Jeg er en feiging."
"Som alle prester."
Ikke flere bilder nå.
Se opp for vaktmesteren.
-Vil du fortsette. -Ja. Vil du?
Søster Mary blir lei seg.
Jeg bryr meg ikke om det. Jeg vil finne foreldrene mine.
-Jeg går tilbake. Beklager, Lenny. -Greit.
Du fikk ikke sove.
Kvelden trøster meg ikke.
Ingenting har forandret seg, som du kan se.
Noe har det. Du var bare en dust. Nå er du pave.
La oss smugrøyke en sigarett igjen.
Som da vi var barn.
Jeg er glad for at du rakk å hilse på meg.
-Hvordan kunne du tvile? -Jeg tviler alltid.
Når skal du holde den velsignede talen for kardinalene?
Når jeg har noe å si.
Jeg er tom for sigaretter.
Den Hellige Far er ikke i pavepalass.
Det er ikke kardinalstatssekretæren heller.
-Hvor mye er klokka? -Tre om natta.
Jeg ordner dette. Gå og legg deg. Ikke si noe til noen.
-Får jeg komme inn? -Selvsagt.
Du er veldig vakker om natta, søster Mary.
La meg presentere min beste venn Girolamo.
-Er han en god venn? -Den eneste som aldri kritiserer meg.
-Hvorfor er du her? -På grunn av paven.
For en skuffelse. Jeg trodde at du var her for min skyld.
Ingen vet hvor paven er.
Rolig. Før eller senere må alle paver minne seg selv på hva frihet er.
Så kommer de tilbake.
Vi måtte hente forgjengeren til Pius den 13. i en bingohall.
Han kranglet med utroperen. Han sa at han jukset.
Du kan være veldig trøstende når du vil det.
Så vakker du er om natta, søster Mary.
Det har du allerede sagt.
Vi elsker Gud fordi det er så smertefullt å elske mennesker.
Dere og jeg har gitt avkall på menn og kvinner fordi vi ikke vil lide.
Fordi vi ikke er i stand til å holde ut hjertesorg.
Fordi vi er ulykkelige.
Fordi vi er feiginger. Som alle prester og alle nonner.
Ordene dine er vakre.
Men det er ikke alt. De er sanne.
Det er ikke mine ord. Det er din paves ord.
Ja, Girolamo. Jeg skal fortelle søster Mary det.
Hva skal du fortelle?
At jeg hadde funnet en metode for å knuse Den Hellige Far.
Jeg hadde samlet beviser for en gammeldags skandale.
Men jeg vil ikke gjøre det.
Her er bevisene. Ta dem. Dine hender er tryggere enn mine.
For vet du hva, søster Mary? Du hadde rett. Paven din er en helgen.
Ja, det er han.
-God kveld. -Hei. Kan du selge oss sigaretter?
Jeg vet ikke om vi har noen. Finn dere til rette, så sjekker jeg.
Andrew.
Sitt ned.
Engelskmenn?
Amerikanere.
Dere ser ut som et par prester.
Vi er ikke prester. Har du sett to prester i joggedrakt?
Jeg har sett alt.
Vet du forresten at jeg har kunder-
-som påstår at jeg er beviset på at Gud fins?
Interessant teori.
Men de tar feil.
De ser meg fordi de ikke kan se langt.
-Kan du se langt? -Ja.
Og jeg har beviser for Guds eksistens.
Vis meg det. Vis meg det. Jeg ber deg.
Øynene dine... Øynene dine, sir.
De er et bevis på Guds eksistens.
Det er best at vi går. God natt.
Husker du da søster Mary tok oss med hjem til vaktmesteren?
Billys mor på dødsleiet?
Ja, jeg husker det. Jeg vil ikke snakke om det.
Det er meningsløst å late som om ikke noe skjedde, Lenny.
Det skjedde noe usedvanlig i det rommet.
Jeg har ikke lyst til å snakke om det.
Jeg forstår ikke min beste venn. Hvorfor vil du ikke snakke?
Jeg vil bare snakke om ting jeg forstår. Fatter du ikke det?
Hva sier du hvis jeg ber deg bli prefekt for Kleruskongregasjonen?
Velge ut kandidater fra hele verden. Ville du si ja?
Hva skjer hvis jeg nekter?
Da må jeg utnytte den eneveldige makten min.
Jeg er jo pave nå.
Jeg vil fortelle deg noe.
Noe jeg aldri har fortalt deg før.
Fortell det nå.
Da du kom til barnehjemmet, så jeg ut...
...gjennom et vindu. Og...jeg husker ikke faren din.
Men jeg husker moren din.
Hvordan så hun ut?
Hun hadde midtskill og langt hår.
Øynene hennes var lyse...
...og uttrykksløse.
Det fikk meg til å tro at hun var lei seg.
Det er akkurat sånn hun ser ut i drømmene mine. Alltid.
Hvorfor har du aldri fortalt det?
Da vi var barn, trodde jeg...
...at det ville gjøre for vondt.
Det gjør fremdeles for vondt.
Ville du rømme?
Kom. Nå går vi inn.
Jeg har ikke sagt noe til kardinalstatssekretæren.
Mange takk, søster Mary.
Jeg tilgir deg-
-for at du svek tilliten vår til kardinalstatssekretæren.
Hvordan oppdaget du det?
Jeg tilgir deg for å være alkoholiker-
-og anbefaler at du slutter å drikke-
-nå som du skal på et utfordrende oppdrag i USA.
Deres Hellighet. Hva mer vet du om meg?
Jeg vet alt en mektig mann trenger å vite om medarbeiderne.
Og jeg, og ikke Voiello...
...er den mektigste mannen av dem alle.
Hva mer vet du om meg, Hellige Far?
Hva mer er det å vite?
Du snakker alltid om min hellighet-
-og mirakelet jeg skal ha utrettet.
Men du sier aldri noe om det eneste mirakelet jeg trenger.
Det mirakelet som aldri vil skje: at jeg får se foreldrene mine igjen.
Du må stole på Gud, Deres Hellighet. Da får du se dem igjen.
Jeg begynner å bli gammel.
Tiden blir forvandlet til et tynt ark.
Det har ingen interesse for meg å se dem døde.
Jeg er bare interessert i de levende.
Hellige Far. Jeg ber deg om å revurdere beslutningen din-
-om å sende monsignore Gutierrez til USA.
Kurtwell-saken må etterforskes av en mann med høy anseelse.
Gutierrez har ikke det som skal til.
Han har ikke den nødvendige ekspertisen.
I tillegg er han ømtålig og et følelsesmenneske.
Pavesetet vil framstå-
-som om det ikke tar problemet med pedofili på alvor.
Eller enda verre: ikke er interessert i det.
Og det er ett problem til.
Jeg ville ikke si noe, men nå er jeg nødt.
Deres Hellighet. Gutierrez er alkoholiker.
Jeg vet det.
-Det fins en hemmelighet til. -Hva om jeg vet om den også?
Hva om jeg vet om alle hemmelighetene dine?
Hva håpet du å oppnå? Skape en skandale?
Å true den stakkars jenta, som lider av sterilitet...
Viker du ikke tilbake for noe, Deres Eminense?
Vet du ikke hva medlidenhet er? Hvor langt var du villig til å gå?
Ville du presset Den Hellige Far?
Ville du gitt de bildene til pressen-
-for å insinuere at vi har et ikke-eksisterende, seksuelt forhold?
Du har ikke fattet at de gamle metodene fungerer på gamle paver,-
-som er redde for å tape enigheten. Det fungerer ikke på meg.
Jeg er den unge paven. For meg betyr ikke enighet noe.
Hvem har ...?
-Hvem har fortalt deg alt dette? -Du utgir deg for å være politiker.
Men du har ennå ikke forstått at du har møtt en mye sluere politiker.
Meg.
Hellige Far. Jeg har allerede ødelagt de bildene.
Det er sant. Jeg hadde tenkt å bruke gamle, voldsomme metoder.
Men jeg angret i tide, Hellige Far. Før jeg rakk å synde.
De vakre ordene du sa til den unge kvinnen, opplyste meg.
Jeg ber deg om å tilgi meg. Jeg trenger din tilgivelse.
Du trenger medlidenheten min. Slutt nå å gjøre deg til latter.
Hellige Far. Pavetiaraen er kommet fra Washington, i perfekt stand.
Gjør klar Det sixtinske kapellet.
Det er på tide å tale til kardinalene.
Nei.
De er der fremdeles. Jeg snur meg, og da er de fortsatt der.
Jeg skal snu meg og se mamma og pappa vente på meg.
Bank, bank.
Vi er ikke hjemme.
Kardinalbrødre, fra og med i dag er vi ikke hjemme-
-uansett hvem som banker på døra.
Vi er bare hjemme for Gud.
Fra i dag av skal alt som har vært vidåpent, være stengt.
Evangelisering? Det har vi allerede prøvd.
Økumenikk? Vært der, gjort det.
Toleranse?
Den bor ikke her lenger. Den er blitt kastet ut.
Den har gjort huset ledig for en ny leieboer,-
-som liker stikk motsatt innredning.
Vi har rakt hånden ut til andre i årevis.
Det er på tide å slutte med det.
Vi skal ingen steder.
Vi er her. For hva er vi?
Vi er betong. Og betong flytter seg ikke.
Vi er betong uten vinduer.
Så vi ser ikke ut på verden utenfor.
"Bare kirken eier sannhetens karisma."
Det sa den hellige Ignatios av Antiokia.
Og han hadde rett. Vi har ingen grunn til å se ut.
Istedenfor...se bort dit.
Hva ser dere?
Det er døra.
Den eneste veien inn.
Liten og veldig ubehagelig.
Hvis noen vil bli kjent med oss, må de komme seg igjennom den døra.
Kardinalbrødre. Vi må gå tilbake til å være avvisende.
Utilgjengelige og mystiske.
Det er bare sånn vi igjen kan bli ettertraktet.
Det er sånn store kjærlighetshistorier fødes.
Og jeg vil ikke ha noen flere deltidstroende.
Men storslagne kjærlighetshistorier!
Jeg vil ha fanatikere for Gud! For fanatisme er kjærlighet.
Alt annet er bare en erstatning, og det skal være utenfor kirken.
Det forrige pavedømmets holdning-
-gjorde at kirken fikk mye hengivenhet fra massene.
Den ble populær.
"Er det ikke fantastisk?" tenker dere kanskje.
"Vi fikk masse aktelse og mange venner."
Jeg aner ikke hva jeg skal gjøre med hele verdens vennskap.
Jeg vil ha absolutt kjærlighet og total hengivenhet til Gud.
Kan det bety en kirke for noen få?
Det er en hypotese, og en hypotese er ikke det samme som virkeligheten.
Men hypotesen er ikke så skandaløs. Det er bedre å ha noe få pålitelige-
-enn mange som er lette å distrahere og likegyldige.
Torgene har vært fullstappet av folk,-
-men hjertene deres har vært tomme for Gud.
Man kan ikke måle kjærlighet i antall, bare i intensitet.
I blind lojalitet mot det tvingende.
Innprent det ordet... grundig i sjelene deres.
Tvingende.
Fra og med i dag... er det det paven vil.
Det er det kirken vil.
Det er det Gud vil.
Liturgien må ikke lenger være sosialt engasjement, men hardt arbeid.
Og synden skal ikke lenger bli tilgitt så lett.
Jeg forventer ikke applaus.
Det vil ikke bli uttrykt takknemlighet i dette kapellet.
Ikke fra meg, og ikke fra dere.
Guds menn driver ikke med høflighet og veloppdragenhet.
Det jeg forventer,-
-er at dere skal gjøre det jeg har sagt til dere.
Det fins ikke noe annet enn lydigheten mot Pius den 13.
Ikke noe annet enn helvete.
Et helvete dere kanskje ikke vet noe om. Men det gjør jeg.
For det var jeg som bygde det. Rett bak den døra.
Helvete.
Disse siste dagene har jeg måttet bygge helvete for dere.
Det er derfor jeg kommer sent til dere.
Jeg vet at dere vil adlyde.
Dere har forstått at denne paven ikke er redd-
-for å miste de trofaste hvis de har vært det minste utro.
Denne paven forhandler ikke om noe eller med noen.
Og denne paven kan ikke presses!
Fra i dag av er ordet kompromiss forvist-
-fra ordforrådet. Jeg har nettopp slettet det.
Jesus inngikk ingen kompromisser da han besteg korset så villig.
Og det gjør ikke jeg heller.
Amen.
Hopp!
Hellige Far. Jeg må bekjenne...
-...noe grusomt jeg har gjort. -Bare bekjenn overfor Gud, Esther.
Selv de som handler om meg.
Jeg kan bare gjøre én ting for deg: tilgi deg.
Alltid tilgi deg.
Hellige Far...
Jeg føler det.
Ja, jeg føler det.
Ja, du har rett. Jeg føler det også.
Hei, Zizì! Takk!
Mine herrer. For en ære.
Hva er årsaken...
...til besøket deres?
Tonino Pettola.
Det som er årsaken til besøket vårt, er at du har gjort oss forbanna.
Tekst: Tor Hundstad www.sdimedia.com